Kognitiv+psykologi

=Kognitiv psykologi =

Kognitiv betyder ungefär "som har med tankar att göra". Inom det som kallas Kognitiv psykologi läser man allt som handlar om hur man tänker: varseblivning, minne och problemlösning. Inom kognitiv psykologi är människor **mindre det som deras upplevelser gör mot dem och mer det de gör med sina upplevelser själva.**

Det kognitiva perspektivet uppstod som en reaktion mot det behavioristiska perspektivets ovilja att ta reda på vad som egentligen händer INNE i en människas hjärna. När det psykodynamiska perspektivet fokuserade på att förklara beteende utifrån omedvetna och ickerationella krafter i våra psyken, så förklarar det kognitiva perspektivet människor som rationella problemlösare vars handlingar styrs av medvetena tankar och planeringar.

I mitten av 1900-talet hade den tekniska utvecklingen kommit så långt att man kunde göra datorer och maskiner som genom experiment faktiskt KUNDE mäta vårt tänkande och göra modeller av hur våra hjärnor fungerar. Man kom fram till att människan har TANKEPROCESSER som ligger bakom vår uppmärksamhet, perception (hur vi tar in information från omgivningen med hjälp av våra sinnen), språk, minne, kunskap, problemlösning, beslutsfattande, medvetande och intelligens.

Albert Ellis

**Albert Ellis** var en amerikansk psykolog som under 1950-talet började formulera teorier kring människans tankeprocesser och hur tankar, känslor och handlingar/beteenden faktiskt hänger ihop. Han anses vara den som startade det kognitiva perspektivet. I en undersökning gjord bland amerikanska och kanadensiska psykologer rankades Albert Ellis som den andra mest betydelsefulla personen för modern psykoterapi. Carl Rogers (med självuppfattning och självbild) rankades som den förste och Sigmund Freud kom på tredje plats.

media type="youtube" key="EHK9zxk0Beo" height="315" width="420"

Enligt Ellis så startar våra processer med att en **A**ktuell händelse sker, sedan **B**earbetas den händelsen i våra psykens tankesystem och ger en **C**onsekvens-känsla. Senare forskning har visat att en (C) känsla också kan ge upphov till bearbetning i form av nya (B) tankar och eventuellt nya (A) handlingar. Det är också möjligt att en B (tanke) gör att man (A) handlar och sedan upplever en (C) känsla. Man kan säga att Tanke, Känsla och Handling hänger tydligt ihop i våra kognitiva strukturer - mer än vad vi kanske förstår själva.



Om Albert Ellis ABC-modell

Ta kontrollen över dina tankar med Albert Ellis ABC-modell

**Aaron Beck** var en psykodynamiskt skolad forskare som formulerade en teori om att de som drabbas av depression inte gör det pga minnen eller traumatiska upplevelser i barndomen (typiskt för det psykodynamiska perspektivet) utan istället gör det för att de har ett negativt sätt att tänka kring sina upplevelser - de har negativa **grundantaganden** om det som händer dem. Denna teori gjorde honom till en av kognitiva psykologins förgrundsgestalter. Tillsammans med Albert Ellis formulerade Beck teorier kring en ny typ av behandling för människor med depression - kognitiv beteendeterapi.

Begrepp och ord som är bra att kunna:
**ABC-modellen** = beskrivningen av hur en aktuell händelse bearbetas i vår hjärna och ger en consekvens (konsekvens) i form av en känsla, tanke eller annan handling **automatiserad** = när något sker utan att vi måste anstränga oss eller tänka. Sker när ett kognitivt schema bildats **avstånd och djup** = den del av organisationsprinciperna som gör att vi klarar att bedöma avstånd och djup - även i en endimensionell tecknad optisk villa - då vi får flera perspektiv
 * A**
 * arbetsminne = **samma som korttidsminne. Det ställe där vi är medvetna om vad som händer i nuet med oss och arbetar aktivt med det vi upplever.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">attribueringsstil **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= hur man väljer att tolka sig själv och det som händer. Om man har en negativ självbild så kan man tolka det negativa som händer som något som man själv är skyldig till och det positiva som händer som något som beror på något utanför en själv. Om man har en positiv självbild så kan man tolka det positiva som händer som något som man själv är skyldig till och det negativa som händer som något som beror på något utanför en själv.


 * B**
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">bias **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= vårt sätt att värdera och reagera subjektivt (utifrån vår egen erfarenhet) på omvärlden på bekostnad av alternativa synsätt ( i princip detsamma som förutfattad mening men det är omedvetna reaktioner)

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**coping**= bemästrande. Ett sätt att hantera en kris/sorg som man drabbas av.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">C **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">chunking = **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">att klumpa ihop något man vill minnas i grupper för att lättare kunna hålla det i arbetsminnet.


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">D **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">dialektisk beteendeterapi **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">=en kognitiv beteendeterapi som är inriktad på sociala färdigheter och som man tränar genom att bygga upp medveten närvaro, relationshantering, känsloreglering och att lära sig stå ut när det är svårt.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">dikotomiskt tänkande = **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">även kallat kategoriskt tänkande; att se allt som svart eller vitt, gott eller ont


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">E **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">emotionell intelligens/eq **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= ett mått på en människas förmåga att hantera egna och andras känslor, ha relationer, motivera sig själv och vara empatisk.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">episodiskt minne **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= ett minne för de personliga händelser vi varit med om


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">F **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">figur-grund **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= en av organisationsprinciperna som vår hjärna använder sig av för att göra det varseblivna begripligt. Det vi fokuserar på i en varseblivning blir figur och allt annat blir bakgrund.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">framplockning **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= detsamma som att komma ihåg någonting

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**grundantaganden** = föreställningar om världen som inte behöver vara medvetna men som styr vårt agerande och våra känslor. Byggs upp av erfarenhet via den miljö man växer upp i.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">G **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">gestaltlagar **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= perceptionslagar som beskriver hur sinnesintryck formuleras till meningsfulla enheter eller figurer. Del av hjärnans organisationsprinciper


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">I **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">inkodning **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= att lägga något på minnet - medvetet eller omedvetet
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">inlärd hjälplöshet **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= betecknar <span style="color: #000000; font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">ett apatiskt tillstånd som beror på att individen utsatts för oförutsägbara eller okontrollerbara konsekvenser
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">intelligenskvot/iq = **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">ett mått på en människas intelligens, beräknat utifrån ett test och med förutsättningen att det finns en viss normalfördelning bland alla människor där medelvärdet på intelligensen är 100

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**konfirmeringsbias** = att omedvetet vara selektivt uppmärksam på sådant som stärker våra tidigare uppfattningar <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**konstans** = den del av organisationsprinciperna i hjärnan som möjliggör att vi klarar av att varsebli något som konstant genom vår erfarenhet och inte som något nytt varje gång det ändrar position eller vid ljusförändringar i omgivningen mm.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">K **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">kognition = **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">som har med tänkande att göra
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">kognitiv beteendeterapi **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= utgår från att mänskliga problem har sitt ursprung i hur individen ser på sig själv och sin omgivning, så kallat kognitivt perspektiv, och hur individen reagerar på miljön, beteendeperspektiv. Det antas att människans tankar, känslor och beteenden ömsesidigt styr och påverkar varandra. Kbt inriktas på att förändra de tankemönster och beteenden som håller kvar och förvärrar problemen.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">kognitivt schema **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= hur vi organiserar och kategorierar vår omvärld. Vi skapar våra scheman för att vi inte klarar av att ta in all information som vi utsätts för i syfte att snabbt kunna förstå vad som händer i vår omgivning.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">konfirmering **= <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">att söka stöd/bevis för något
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">korttidsminne **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= samma som arbetsminne. Det ställe där vi är medvetna om vad som händer i nuet med oss och arbetar aktivt med det vi upplever.


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">L **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">lagen om likhet **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= det psykologiska fenomen som innebär att vi människor tenderar att uppfatta liknande föremål, personer, händelser etc som ihophörande. Del av hjärnans organisationsprinciper
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">lagen om närhet **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= det psykologiska fenomen som innebär att vi människor tenderar att uppfatta objekt som befinner sig nära varandra som hörande ihop, det vill säga tillhöra en och samma grupp. Del av hjärnan organisationsprinciper
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">lagen om slutenhet **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= det psykologiska fenomen som innebär att vi människor tenderar att uppfatta objekt som antingen är helt slutet eller delvis slutet ses som ett fullständigt och slutet objekt. Del av hjärnans organisationsprinciper
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">lagring **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= den mekanism med vilken ett långtidsminne skapas
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">långtidsminne **= minnesfunktion som bevarar information över längre tid i minnet

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**minnesteknik** = olika strategier och beteenden för att minnas bättre
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">M **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">medveten uppmärksamhet **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= när psykisk aktivitet riktas medvetet mot ett visst fenomen
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">multipel intelligens **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= Howard Gardners teori att intelligens inte enbart är ETT (1) mått utan består av flera kompetenser, såsom språklig intelligens, logisk-matematisk intelligens, spatial intelligens, musikalisk intelligens, interpersonell intelligens, existentiell intelligens, kroppslig-kinestetisk intelligens och naturintelligens

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**organisationsprinciper** = det övergripande namnet på de funktioner i hjärnan som gör att vi kognitivt hanterar, grupperar och tolkar material som vi varseblir på ett sätt så att det blir - för oss - begripligt. Kan innebära att man gör feltolkningar (tänk optiska illusioner eller den blå-svarta eller vit-guldiga klänningen)
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">O **


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">P **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">perception **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= varseblivning i betydelsen den process som gör att vi uppfattar oss själva, andra och vår omvärld, föremål, händelser, situationer, talade och skrivna ord och meddelanden
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">perceptuella minnet **= <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">det minnessystem som används för identifiering av redan tidigare inlärda varseblivningar (ansikten, saker, dofter osv)
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; line-height: 1.5;">primacyeffekten **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; line-height: 1.5;"> = den effekt som gör att det man inkodar först i ett material hinner sätta sig i långtidsminnet. Sker ofta genom att arbetsminnets kapacitet inte är upptagen och att man därför kan processa och repetera ostört.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">procedurminnet **= <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">det minnessystem som svarar för de förvärvade motoriska färdigheter som behövs för att gå och röra sig.s

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**recencyeffekten** = den effekt som gör att det man inkodar sist i ett material är det man lättast kommer ihåg. Här handlar det inte om att det är inkodat i långtidsminnet utan det är helt enkelt det senaste som befunnit sig i medvetandet i arbetsminnet. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**resiliens**=motståndskraft. I krissammanhang de omständigheter hos individen som avgör hur krisen kommer tas emot och bearbetas.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">R **


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">S **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">selektiv varseblivning **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= hur vi kategoriserar och tolkar sinnesintryck på ett sätt som gynnar en kategori eller tolkning framför en annan. Vi väljer helt enkelt att se det vi vill se.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">semantiskt minne **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= kunskapsminne (för typiska skolkunskaper)
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">sensoriskt minne **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= filtret som under någon tiondels sekund eller ett par sekunder tar emot våra sinnesintryck i ett sinnesorgan innan impulserna går vidare till korttidsminnet
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">subliminal perception **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= omedveten varseblivning

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**tankefällor** ="kognitiva genvägar"- tankar - som uppstår när vi inte hunnit tänka igenom något ordentligt. Uppstår oftast ur våra grundantaganden
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">T **


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">V **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">varseblivning **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= samma som perception; dvs den process som gör att vi uppfattar oss själva, andra och vår omvärld, föremål, händelser, situationer, talde och skrivna ord och meddelanden


 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ö **
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">övergeneralisera **<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">= när man börjar uppfatta enstaka negativa händelser som en del av ett mönster som känns typiskt för ens liv som helhet

media type="youtube" key="40wS-oycuiM" height="315" width="420"

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Varseblivning
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Vår hjärna är gjord för att bilda enheter/helheter. Vi uppfattar något med våra sinnen som hjärnan direkt försöker tolka (och gärna till en sammanhängande helhet) - ett ljud på avstånd, en ofullständig text eller doften av något....jag vet så väl vad det är men kommer inte på just nu men har det på tungan.....

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Anledningen till att våra hjärnor fungerar så här är för att det ska vara enkelt att vara en levande individ på jorden. Om vi alltid skulle behöva gå ut i världen och uppleva allt som att det var vår första gång så skulle det gå åt enormt mycket tankekraft och energi på att bara vara, men eftersom hjärnan är så snabb på att tolka det den upplever så får vi hela tiden mängder med omedveten (och medveten) information om vad som händer och vad som omger oss. Det kan vara skillnaden mellan att överleva eller dö i en farlig värld.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Test - vad varseblir du hos en partner?

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Kognitiva scheman
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Inom den kognitiva psykologin menar man att vi människor har färdiga mentala eller kognitiva scheman - bestämda processer hur vi ska tänka eller agera i olika situationer - som vi byggt upp genom våra egna erfarenheter och upplevelser. Dessa kognitiva scheman handlar om allt ifrån att vi vet exakt hur vi ska klä på oss och äta en middag med kniv och gaffel, till att vi kan cykla till skolan utan att cykla vilse eller "vet" vad vi tycker om andra människor. Kognitiva scheman är väldigt bra att ha eftersom det underlättar vår vardag; små barn som inte har så välutvecklade kognitiva scheman måste ju t ex vara väldigt fokuserade och koncentrerade när de ska klä på sig eller borsta tänderna eller annat, som vi tycker, enkelt. Eftersom vi människor är produkter av en tidsålder då vi var tvungna att ha möjlighet att rädda oss från farliga saker som sabeltandade tigrar eller andra faror, så förstår man ganska snart att om vi har ordentliga kognitiva scheman som gör att vi kan klä oss utan att ens behöva tänka på vad vi gör så frigör vi samtidigt en massa kraft och mental kapacitet att notera om det kommer en fara - jättebra!

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ibland går det dock lite snett med våra kognitiva scheman: Vi kanske sätter oss i bilen för att åka till dagis och lämna barn, men hjärnans kognitiva schema för arbetsresa slår på - och plötsligt inser vi att vi åkt förbi dagiset och är på väg mot jobbet utan att vi ens har noterat hur vi har kört! :) <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Problem blir det också när vår hjärna - pga de erfarenheter vi har eller pga något annat - tolkar fel. Det kan försätta oss individer i situationer där vi tänker, känner och handlar fel. Ellis beskrivning av tankefällor är ett sånt exempel - att man tänker fel om sig själv när något utanför en själv händer, för att man har ett i grunden negativt kognitivt schema. Man kanske tolkar en kompis tystnad som att han/hon är arg på en, när det i själva verket har hänt honom/henne något sorgligt. Det är också de kognitiva scheman vi har som är orsaken till att vi har fördomar om andra som är ganska svåra att rå på.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Men våra kognitiva scheman och det faktum att vår hjärna är inställd på att se enheter och känna igen sig kan också ge ganska roliga effekter. Ett exempel är alla de konstnärer som utnyttjar vår benäghenhet att se det flerdimensionella i vår tillvaro genom att rita och måla perspektiv och skuggningar och därmed ge oss underliga skulpturala former på ett endimensionellt papper som vår hjärna tolkar som tredimensionella.



<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Är du mer intresserad? Googla på Bilder och Optical Illusions......

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Intressant text om Gestaltpsykologin

**<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Organisationsprinciper **
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Våra hjärnor arbetar hela tiden för att tolka omvärlden på ett sätt som gör den förståelig och meningsfull för oss. Detta sker först och främst genom att hjärnan organiserar intrycken enligt fyra grundläggande principer: figur-grund, konstans, gestaltlagar och avstånd-djup.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Figur-grund:
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Principen om figur-grund innebär att det som är främst i ett sinnesintryck står ut mot det som ligger bakom. Vi tenderar alltså att lätt se något som viktigare än något annat. Exempel på detta fenomen är tex nedanstående bild. Antingen ser man här en pokal som figur framför en svart grund, eller så ser man ett par som ser på varandra som figur mot en vit grund.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; line-height: 0px; overflow: hidden;">

**<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Gestaltlagarna: **
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Teorin om gestaltlagarna handlar om att våra sinnesintryck organiseras till meningsfulla enheter eller figurer, för att vår hjärna vill att världen ska vara betydelsefull. Det finns många gestaltlagar men de mest kända är:

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; line-height: 1.5;">Lagen om likhet - att det som är lika i ett sinnesintryck tenderar att tolkas som att det hänger ihop <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Lagen om närhet - att det som är nära i ett sinnesintryck tenderar att tolkas som att det hänger ihop <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Lagen om slutenhet - att det som till viss del liknar något redan känt, men är ofullständigt, avslutas och görs fullständigt av vår hjärna

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Exempel på dessa lagar ser du i de kända bilderna nedan, men de är också avgörande när du varseblir saker i ditt verkliga liv - de gör att du tolkar saker som meningsfulla för dig utifrån din erfarenhet. Lagen om likhet kan tex innebära att om personer omkring dig klär sig på ett och samma sätt så kan du tro att de också ÄR likadana i sina personligheter - och detta på gott och ont. Lagen om närhet gör att du uppfattar enskilda toner som ett sammanhängande musikstycke när du lyssnar på det och lagen om slutenhet innebär att även om du bara ser framdelen av en hund bakom ett vägghörn så förstår du att den faktiskt också har en bakdel. Detta är viktiga saker för vår hjärna alltså!

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Lagen om likhet - här tenderar vi att se sex lodräta rader med antingen vita eller svarta prickar. Vi ser inte de vågräta raderna för de är inte lika. När vi grupperar i sex rader blir det också lättare för oss att snabbare se ungefär hur många rader det faktiskt är. Hur snabbt skulle du sett det om alla prickar hade haft samma färg tror du?

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Lagen om närhet - här klumpar vi ihop de prickar som hänger ihop och känner att längst till vänster hör tre prickar ihop och en är ensam, i mitten är det inga prickar som hänger ihop och längst till höger hänger alla sex prickarna ihop även om en av dem är svart. Lagen om närhet har alltså övertrumfat lagen om likhet här. Precis som i exemplet ovan blir det också lättare att snabbt se hur många prickar det faktiskt är när de är grupperade. Särskilt enkelt blir detta om vi har ett kognitivt schema för grupperingen - tex som vi har när det gäller tärningar och hur de ser ut.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;"> <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Lagen om slutenhet - här "ser" vi att det är en vit triangel som ligger över tre svarta prickar (alternativt en vit triangel som hålls ihop av tre svarta "Pacman". Vad vi INTE ser är tre Pacman utan samhörighet. Vi vill att de ska hänga ihop för det ger oss en meningsfull tolkning.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Konstans
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Konstans innebär att vi uppfattar föremål omkring oss som konstanta - det vill säga att de inte förändras. En tallrik ser ut som en tallrik oavsett från vilken vinkel vi ser den. Och färger tolkar vi på "rätt" sätt även om de är skuggade eller på annat sätt egentligen inte ser ut som de brukar.



<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Avstånd och djup
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Våra hjärnor har väldigt lätt för att tolka avstånd och djup - det har de lärt sig tidigt genom erfarenhet. Detta gör att vi med lätthet kan se ett djup i en endimensionell teckning eller att vi förstår att ett träd som ser onaturligt litet ut antagligen står på ett avstånd från oss.



<span style="color: inherit; font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; font-size: 1.3em; line-height: 1.1;">**Våra sinnen**

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">"**Synen** (det visuella sinnet) är det dominerande sinnet hos människan. Ur biologisk synvinkel har synsinnet oerhört stor betydelse. Det spelar så stor roll att man ibland har kallat människan för " det visuella djuret". Redan vid födelsen skiljer ett barn mellan ljus och skugga och vid ett par veckor kan det uppfatta färger. Något senare kan det även uppfatta ett ansikte. Före ett års ålder kan barnet skilja bekanta från obekanta.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Men det är inte med ögonen en människa ser, utan det vi ser (synintrycken) tolkas av hjärnan. På en tiondels sekund når signalerna från näthinnan till hjärnbarken, som tolkar dem. Denna tolkning är i sin tur beroende av sådana faktorer som individens ålder, erfarenhet och inställning. Vi "betygsätter" således alla sinnesintryck från omvärlden och ger dem en laddning av lust, olust eller likgiltighet (varken positivt eller negativt).

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Hörseln** (det auditiva sinnet) är det andra centrala sinnet som är mycket viktigt för människan. Det sägs att spädbarn kan höra redan i moderlivet och att de blir lugna om de blivande mammorna sjunger för dem.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Trots det är människans hörsel ett mycket trubbigt instrument, jämfört med djurens. En hund eller en katt har betydligt bättre hörsel än människan, för att inte tala om fladdermöss som har utvecklat sinnrika sätt att uppfatta ljud som är ohörbara för människan Att mista hörseln eller att få den gravt nedsatt är mycket handikappande. Då skärs en viktig länk av och det är lätt att bli utanför vardagslivets sociala utbyte.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Lukt och smak** är ytterligare två sinnen som hjälper oss att varsebli omvärlden. Samtidigt anpassar sig luktsinnet snabbt, så att vi slutar att känna vissa lukter efter en tid. Fenomenenet benämns sensorisk adaption och gäller för alla sinnen, fast hastigheten varierar. Vi blir t ex snabbt okänsliga för doften av en dyrbar parfym som vi använder. På samma sätt slutar vi att känna den obehagliga lukten från en sulfitfabrik om vi bor nära den.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Även luktsinnet är sämre hos människan i jämförelse med djuren, en hund och en katt har betydligt bättre luktsinne än människan. En skallerorm t ex kan med hjälp av sitt luktsinne lokalisera ett byte. Människan kan inte med exakthet lokalisera varifrån olika lukter kommer, utan har endast en diffus uppfattning att det luktar.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Smaksinnet ger oss de fyra "grundsmakerna" salt, sött, surt och beskt. Idag har forskarna funnit en femte grundsmak, i kött, skaldjur och lagrad ost. De olika smakerna känns på tungan. Tidigare trodde man att olika delar av tungan är specialiserade för olika smaker. Idag vet man att alla grundsmaker känns på hela tungan. Redan som nyfödd skiljer ett barn mellan sött, surt och beskt. Men själva smaken, eller rättare sagt vad vi tycker om i smakväg, ändras med åldern. Barn brukar t ex inte tycka om oliver, senap, kaffe, öl eller vin. Med stigande ålder börjar vi uppskatta dessa smaker allt mer, även om det finns individuella variationer hos både barn och vuxna. Fransmännen är speciellt förtjusta i vanilj, norrlänningar älskar älgstek, tryffelbonden i Italien vurmar för tryffel och japaner älskar rå fisk. Med hjälp av smaken kan vi skapa en uppfattning av vår värld.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Slutligen har vi det femte sinnet, **känseln** (det taktila sinnet). Känsel är ett mycket gammalt sinne, som har ett starkt överlevnadsvärde. Med känsel avses förnimmelser orsakade av mekanisk påverkan i form av tryck eller beröring. Känseln är bäst utvecklad i fingertopparna. I huden finns nervändar som utöver tryck registrerar temperatur och smärta.Förmågan att uppleva temperaturväxlingar och smärta är lokaliserad till huden och spridd över hela kroppen.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Hur viktig känslen är för människan framgår av att vi kan hantera omvärlden både som döva och blinda med hjälp av känseln, men skulle vi förlora känseln har vi mycket svårt att klara oss.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Våra fem sinnen informerar oss om omvärlden, men de arbetar sällan isolerade från varandra. I normala fall sker en samverkan mellan dem och en sådan samverkan är av avgöranade betydelse för hur människan varseblir sin omvärld." <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ur Psykologi-om varför vi tänker, känner och handlar som vi gör av Maare Tamm

Att se det man vill se och notera det våra hjärnor är fulla av
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Våra kognitiva scheman gör som sagt att vi har en förberedelse i våra huvuden att "uppleva" och få bevis för det som vi redan tycker; om man t ex tycker väldigt illa om en viss åldersgrupp människor så tenderar man att hela tiden "se" när denna åldersgrupp beter sig illa - på tunnelbanan, i affären, ja var som helst. Detta kallas konfirmeringsbias, och är en omedveten process som gör att man tenderar konfirmera sitt eget tänk genom det man varseblir.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">På samma sätt noterar vi det som vi tänker på eller det som är viktigt för oss bättre än det vi inte har "behov av" att tänka på - den som vill bli gravid ser bara gravida magar omkring sig och den som är kär i någon "ser" och upplever en massa saker som påminner om den man är kär i.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Att medvetet välja att varsebli något före något annat (tex att koncentrera sig på körfältet när man kör bil istället för att kolla i dikeskanten) kallas selektiv varseblivning. Tyvärr tenderar vi också ägna oss åt selektiv varseblivning för att redan konfirmera våra uppfattningar - t ex finns det forskning som visar att lärare som vet vilken elev som skrivit ett prov "hittar" fog för sin uppfattning om huruvida eleven är "svagpresterande" eller "starkpresterande" - och ger betyg som samstämmer med detta, och att det inte med säkerhet skulle uppfattas av en lärare som __inte__ har någon uppfattning om hur eleven presterat tidigare.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">[]

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Våra sinnen är alltså värdefulla för oss - de utgör inte bara fem olika informationsintag, utan de lägger grunden för hela vårt kognitiva tänkande och den personlighet vi har.

media type="youtube" key="Gv1uLfF35Uw" height="315" width="420" <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Helen Keller - blind och döv från tvåårsåldern - och hennes lärare Anne Sullivan, om hur de arbetade för att få Helen att prata

Miracle Worker - filmen om Helen Keller del 1 Miracle Worker - filmen om Helen Keller del 2 Miracle Worker - filmen om Helen Keller del 3 Miracle Worker - filmen om Helen Keller del 4

media type="youtube" key="Ahg6qcgoay4" height="315" width="420" <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Uppmärksamhetstest

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Minne
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Vårt minnessystem är komplicerat och mycket av det vi vet idag visste man inte ens för bara några år sedan; och med andra ord är det mycket troligt att forskningen snart kommer på nya och oväntade saker om det vi kallar för minne. Men för att försöka bringa lite klarhet i våra minnessystem så kan vi göra en schematisk bild:

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Vi upplever något det går in i vårt **sensoriska minne** -sedan vidare in i vårt **arbetsminne** -och därifrån antingen in i vårt **långtidsminne**, eller direkt till framplockning. När en upplevelse kommer in i minnessystemet kallar vi det för **inkodning**, när det ligger i minnet kallar vi det för **lagring** och när vi tar fram våra minnen (minns med ett vardagligt uttryck) så kallar vi det för **framplockning**.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Det sensoriska minnet är kopplat till våra sinnen och är ett omedvetet system som bara behåller upplevelsen i en bråkdels sekund innan det förs vidare. Om vi inte skulle ha ett fungerande minnessystem skulle vi inte kunna varsebli vår omgivning på det sätt vi idag kan, eftersom det sensoriska minnet är så oförmöget att hantera den information vi tar in. Att det sensoriska minnet överhuvudtaget finns vet man eftersom vi ibland kan höra att någon sagt något, säga "va?" för att i nästa sekund inse att vi visst hörde vad de sade (eller liknande med vad vi faktiskt sett eller känt osv). Det sensoriska minnet fungerar som ett filter för oss. Om vi skulle vara medvetna om ALLT vår hjärna faktiskt upplever så skulle vi bli oerhört stressade av all information som sköljer över oss. Istället kan vi välja att fokusera på det vi bäst behöver fokusera på - vi kan ha en selektiv varseblivning.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">När vi börjar bearbeta våra minnen aktivt har de hamnat i det s.k. arbetsminnet. Detta är ett ställe i minnessystemet som bara klarar av att härbärgera 7 +/- 2 enheter information åt gången. Detta kan man märka genom att det är enkelt att komma ihåg 4,5 eller kanske 6 saker som man ska handla men om det är 9,10 eller 12 saker man försöker minnas så kommer man definitivt glömma något - om man inte behärskar någon bra minnesteknik.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">En bra minnesteknik för att öka möjligheten att bearbeta information i arbetsminnet är att klumpa ihop information i grupper om flera enheter så att t ex 4 siffror bildar ett tal: 1,4,7 och 2 blir 1472. Denna metod kallas chunking.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">[]

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ofta använder man informationen man bearbetar i arbetsminnet omedelbart; man räknar ut ett tal och håller en del siffror i huvudet, man försöker aktivt minnas vilken väg man nyss fick beskriven för sig eller man repeterar glosor högt för sig själv, men ibland så går informationen vidare in i långtidsminnet för förvaring och senare framplockning. I långtidsminnet kan man minnas i princip hur mycket som helst, men det kan vara svårt att plocka fram om man inte har kodat in på ett sätt som ökar framplockningsmöjligheterna. Att bara läsa en sak en gång och tro att man ska minnas det är inte så smart; för att minnas något riktigt bra behöver man bearbeta informationen med hjälp av så många kanaler som möjligt: använda alla sina sinnen, repetera mycket, associera till annat som hände samtidigt som man tog in informationen (musik som spelades, kläder någon bar eller annat som förstärker det man vill minnas). Likt dominobrickor som leder mot ditt inkodade minnesmaterial från olika håll bildas då minneskedjor. Om en kedja av någon anledning går sönder, så kan du approacha minnet via en annan "domino-kedja"....och du vet ju hur det ser ut när dominobrickorna rasar mot varandra och till slut når sitt mål.....

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">media type="youtube" key="bSycdIx-C48" width="560" height="315"

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Mycket bra sajt med bl a minnestekniker

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">I långtidsminnet finns fyra olika minnessystem; det procedurala, det perceptuella, det episodiska och det semantiska. Våra minnen lagras på någon - eller flera - av dessa platser, beroende på vilken typ av minne det handlar om. Eftersom man minns bättre om man använder så många kanaler som möjligt när man kodar in så gynnas vi även här av att försöka få ihop de fyra olika minnessystemen när vi ska inkoda någon ny information för senare framplockning.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Det procedurala minnessystemet innehåller scheman för motoriska färdigheter (procedurer) som vi har lärt oss: att gå, cykla, köra bil, hantera bestick osv. När man en gång lärt sig något med hjälp av det procedurala minnessystemet är det väldigt svårt - om inte omöjligt - att glömma det.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Det perceptuella minnessystemet lagrar föremål och information om dessa som gör att vi lätt känner igen saker och ting i vår omgivning.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Det episodiska minnessystemet hanterar våra personliga minnen. Det är här du lagrar den gången du var på Gröna Lund med farmor eller när du tappade din första tand, eller kysstes första gången. Episodiska minnen är ofta starka för oss, och att använda sig av en personlig koppling när man ska minnas något annat kan vara en bra minnesteknik.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Det semantiska minnessystemet slutligen behandlar faktakunskap (skolkunskaper) och våra kognitiva scheman. Detta minnessystem är det som flest människor upplever att de har svårt med, men det kanske helt enkelt beror på att när det gäller alla de andra minnessystemen så använder vi så många sinnen och associationsbanor vi bara kan när vi kodar in våra minnen - men när det gäller det semantiska minnet så förväntar vi oss att det ska räcka att läsa något eller höra något från läraren en gång så ska vi kunna det. Om vi skulle lära oss att koda in semantiska minnen på samma sätt som vi kodar in andra minnen i andra minnessystem så skulle vi säkert bli "smartare" och få det lättare i skolan.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Mycket bra text från Illustrerad Vetenskap om minne

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Minnestester
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">UR

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Illustrerad Vetenskap

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Episodiskt minnestest

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Svenska Betulaprojektet - minnesforskning

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Varför glömmer man då? Eftersom det finns tre processer involverade i vår minneskapacitet (inkodning, lagring och framplockning) så finns det en hel del som kan gå fel. Det kan bero på att vi inte har kodat in informationen tillräckligt bra (vi lyssnade EN gång på vad läraren sa men inte mer), vi har en ofullständig eller svag inkodning (vi lyssnade på vad läraren sa och antecknade men samtidigt som vi sa det så var det någon som ropade på oss så vi tappade fokus), vi lyckas inte med vår framplockning (det kan ha gått för lång tid sedan inkodningen så vi "hittar" inte några vägar in till minnet), olika minnen blandas samman vid framplockningen (vi har liknande associationsbanor kring flera olika minnen vilket gör att vi blandar ihop det när vi ska minnas) eller våra förväntningar påverkar våra minnesbilder så att de blir felaktiga (vi har kognitiva scheman som gör att vi bara "ser" det vi vill se).

=<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Tänkande =

media type="youtube" key="UBVV8pch1dM" width="560" height="315"

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Intelligenstestens historia
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Det som vi i dagligt tal kallar för intelligenstest var från början ett test som var gjort för att hitta "svagbegåvade" barn i den franska skolan. Så tidigt som 1904 utvecklade fransmannen Alfred Binet det allra första IQ-testet, och det (och andra efterföljare) har alltsedan dess använts runtom i den västerländska världen. Ett intelligenstest ger ett mått kallat intelligenskvot - och det fördelas enligt en normalfördelningskurva, där man i princip förväntar sig att en del av befolkningen ska få ett resultat över medel och en del ska få ett resultat under medel, men de flesta ska ligga runt medel (se bild nedan). Medelvärdet på ett intelligenstest är 100. Idag finns det många olika typer av intelligenstest som är utformade på olika sätt men ger det standardiserade svaret på hur hög iq försökspersonen har. Det finns också många kritiker som ifrågasätter om ett intelligenstest verkligen kan mäta intelligens. För vad är egentligen intelligens?

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">[]

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ganska tidigt ansåg man att det fanns ett samband mellan alla våra kognitiva förmågor och hur bra vi presterade. Från början trodde man att det fanns ett slags övergripande intelligens - kallad "g" (general intelligence) som höll samman våra prestationer, men efter ett tag formulerades tanken att det finns fler faktorer som bör räknas in som övergripande när det gäller vår intelligens.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Jättebra text från Illustrerad Vetenskap om intelligens

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Howard Gardner

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Forskaren, utvecklingspsykologen, pedagogen och professorn i neurologi **Howard Gardner** formulerade 1983 en teori om multipel intelligens och menade då att alla människor har något eller några områden som de är mer duktiga inom och att man - snarare än att ha en intelligenskvot som säger om man är intelligent eller ej - har en begåvningsprofil bestående av lingvistisk (språklig), logisk-matematisk, spatial (rumslig), kroppslig-kinestetisk, musikalisk, interpersonell (social), intrapersonell (reflekterande), naturalistisk och existentiell intelligens. Gardner har fått en enorm genomslagskraft inom särskilt pedagogiken då han menar att den västerländska skolan alltför länge har fokuserat på att utveckla de matematiska och språkliga förmågorna och att en optimal undervisningsmiljö bör innehålla moment som tränar alla intelligenserna och får dem att samverka med varandra i en stegvis kognitiv utveckling. När Gardners teori om de multipla intelligenserna kom slog den igenom så hårt så att till och med det amerikanska skolsystemet förändrades för att mer följa dessa nya teorier.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">"Vanligt" IQ-test

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Modernt IQ-test från BBC

media type="youtube" key="jcY12Ap2DJk" height="315" width="420"

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Kris
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">En kris är en livssituation där tidigare erfarenheter och inlärda reaktionssätt inte räcker för att man ska klara den aktuella situationen. Man förstår inte vad som händer eller meningen med det och man blir osäker på vem man egentligen är. När man har bearbetat och tagit sig igenom krisen innebär det att man återgår till ett normalt fungerande eller till ett fungerande på högre nivå än tidigare. Det vill säga, man har uppnått en högre grad av mognad.

[]

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">3 olika typer av kriser
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Livskris** – att bli av med jobbet, separera, en nära släkting blir sjuk osv… - går att bearbeta och komma igenom med hjälp av omgivningen även om det inte känns så när man är mitt uppe i den.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Utvecklingskris** – uppstår vid viktiga övergångar i ens liv; tex mellan barn och vuxen eller när man ska pensioneras. Under denna period är man extra sårbar och det har visat sig att om man råkar ut för ytterligare problem under en sån här kris kan man få svårt att hantera och komma ur den. Schizofreni bryter ofta ut i 20-årsåldern och det hänvisar man till att det är kopplat till utvecklingskrisen.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Oförberedd/oväntad kris** - en närstående dör, en olycka inträffar, naturkatastrof osv. Detta är också en kris som man kan komma igenom med hjälp av omgivningen men det tar ofta mycket längre tid och kräver oftare professionell hjälp.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Krisens fyra faser
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Chockfas** – skrik och gråt och/eller förlamning. Denna fas kan hålla i sig från några minuter till flera dygn.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Reaktionsfas** – man frågar sig Varför? Ältar och ältar. I den här fasen är det vanligt med försvarsmekanismer som regression, förnekelse, projicering, isolering av känslor. Liksom chockfasen håller denna fas också i sig olika länge beroende på krisens orsak och den krisandes bakgrund.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Bearbetningsfasen** – man börjar komma tillbaka till sitt vardagliga liv igen. Man tänker på det som hänt men man accepterar det.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Nyorienteringsfasen** – man kan lägga det som hänt till sin egen livshistoria och gå vidare. Man pratar om det och kan till och med finna ny mening i tillvaron.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Skillnaden mellan kris och sorg
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Krisen innebär att man tillfälligt tappar fotfästet pga någon omständighet och har svårt att hantera det som händer på ett bra sätt. Sorg är den naturliga känslan av förlust som också innebär en lång anpassningsprocess för att lära sig vara utan det man förlorat.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Skillnaden mellan kris och psykisk ohälsa
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">En kris är något som alla människor någon gång går igenom, oavsett hur stark psykiskt man är. Även om man inte känner igen sig själv och kanske tror att man blivit psykiskt sjuk mitt i krisen så är det ”bara” en kris och den är övergående. Beroende på hur man mådde innan så har man olika förutsättningar för att klara sig igenom krisen men ofta utvecklas man som människa efter att krisen är genomgången. En psykisk sjukdom har man oavsett yttre omständigheter och den leder oftast inte till utveckling.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Copingstrategier
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Modern forskning har visat att de faser som beskrivs ovan visar sig i ca 25% av fallen. Därför har man insett att denna fasbeskrivning inte kan sägas vara den hela sanningen om hur en kris kan se ut och varför eller när man kan gå vidare. Något som man istället sett är en bra s.k. predictor (förutsägare) för hur en människa ska hantera och gå igenom en kris är vilka copingstrategier man har. Coping betyder bemästrande och handlar om hur man bemästrar den kris man möter. En copingstrategi kan vara extern eller intern. En extern copingstrategi handlar om att göra något utanför en själv för att lösa ett problem - tex se till att skilja sig då man mår väldigt dåligt i sin relation. En intern copingstrategi handlar då om att se till att göra något med sig själv och sitt inre när man mår dåligt för att kunna lösa sitt problem och gå vidare - tex att kanalisera sin ångest och sina känslor i något kreativt. Social samvaro med andra har visat sig vara en ytterst värdefull och mycket läkande copingstrategi.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Om copingstrategier

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Ett annat viktigt begrepp när man pratar om olikheterna i hur människor bemöter och klarar av sorg och kriser är **resiliens**. Det betyder ungefär motståndskraft. Beroende på vår erfarenhet, livsomständigheter och i vissa fall också vår genetik så har vi olika motståndskraft när en kris drabbar oss. God resiliens ökar chansen till ett snabbt återkommande till vardagen.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Acceptans
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">De senaste åren har man mer och mer börjat proklamera att man måste arbeta med och lära sig acceptera livet och allt vad det innebär. Att hitta strategier för att ta sig igenom livets vindlingar och berg-och-dalbanor är något som många religioner handlar om. En strategi som många använder sig av i vår tid är Mindfulness – sinnesnärvaro (att vara medveten om vad som händer så att man medvetet kan påverka sina reaktioner. (Tanke, känsla och handling samspelar ju annars omedvetet och kan starta stress- och krisreaktioner som man inte vill hamna i. )

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">En väldigt känd person och förespråkare för mindfulness och yoga är **Jon Kabat-Zinn**, som i början av 80-talet via ett antal böcker introducerade indisk yoga och buddhistisk mindfulness i USA.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">I Sverige har bl a **Anna Kåver** under 2000-talet (en svensk psykolog och psykoterapeut och specialist på KBT) varit en omtyckt författare och debattör. Tillsammans med **Åsa Nilsonne** – professor och svensk psykiatriker – predikar hon mindfulness, bla i boken Att leva ett liv – inte vinna ett krig.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Professionell hjälp
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">När den kognitiva psykologin gjorde sitt intåg så började psykologer och terapeuter att behandla sina patienter med kognitiv beteendeterapi – istället för att ligga på en divan och prata om sin barndom så får man lära sig att göra om ”felaktiga” beteenden till mer välfungerande. Detta görs genom att man blir medveten om sina tankar och känslor och hur de påverkar ens beteende.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">De allra senaste åren har en ny beteendeterapiform kommit: Dialektisk beteendeterapi – där man också får lära sig acceptera…livet är ju inte alltid perfekt och du är inte alltid perfekt…acceptera det under tiden som du försöker förändra dina kognitiva scheman.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">KASAM
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Aaron Antonovskij var en israelisk professor i sociologi som funderade över hur det kom sig att vissa personer överlev koncentrationslägren med bättre psykiskt mående än andra. Hans forskning resulterade i att han upptäckte att det finns tre faktorer som avgör om vi människor känner en **K**änsla **A**v **SAM**manhang och därmed får en ökad chans att klara av att hantera svårigheter. Dessa faktorer grundläggs i vår personlighet under vår barn-och ungdomstid och handlar om att vi ska se världen som **BEGRIPLIG,HANTERBAR OCH MENINGSFULL.** <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Begriplighet** - Att ha känslan av Begriplighet innebär att man upplever världen som begriplig och strukturerad, inte som kaotisk och oförklarlig. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Hanterbarhet** - Hanterbarhet står för att man anser sig förfoga över resurser för att klara påfrestningar som kan ge stress i livet. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">**Meningsfullhet** - Meningsfullhet innebär att man har en känsla av delaktighet i världen och att det lönar sig att engagera sig.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">KASAM-test

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Problemlösning och kreativitet
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Kreativitet betyder ungefär "skapa" eller "frambringa" och är EN metod för problemlösning. Kreativitet är en sorts mental flexibilitet där hjärnan gör nya och oväntade kopplingar. Detta kallas för lateralt tänkande - sidledes tänkande - att tillåta sig att tänka vitt och brett istället för att tänka som man alltid gjort tidigare. Det vanliga är att man använder sig av en hjärnhalva när man tänker, men kreativa människor använder båda hjärnhalvorna samtidigt i högre grad än andra. Detta gör att de sammankopplar förmågor och kunskaper från olika områden av sitt liv på ett bättre - och kreativare (!) - sätt. Forskare har funnit att om man tränar ett område som man är svag inom så får man lättare att utveckla sin kreativitet, och om man tränar upp sin kreativitet så blir man bättre på de områden man tidigare varit svagpresterande inom.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Övning i lateralt tänkande

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">En annan typ av problemlösning är den s.k. plötsliga problemlösningen även kallad Aha-upplevelse eller insikten. Liksom med kreativitet krävs här att man INTE fastnar i det vanliga tänket, utan att man slappnar av och därmed hittar fram till en lösning. Att våga släppa tanken på problemet ett tag och ägna sig åt något annat är en bra metod för problemlösning eftersom hjärnan har lättare att göra oväntade kopplingar när den kopplar av.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Utvecklingspsykologi och pedagogik och den kognitiva psykologin
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Samtidigt som man formulerade det kognitiva perspektivets allmänna teorier om varseblivning, minne och problemlösning så uppstod en kognitiv gren inom utvecklingspsykologin och pedagogiken. Den största förgrundsgestalten inom denna inriktning var **Jean Piaget**. Han var från början zoolog men började forska kring hur barn tänker, resonerar och löser problem. Hans tankar har dominerat den pedagogiska forskningen och det är först under senare tid som man har insett att han inte har helt rätt i sina teorier.



<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Piaget menade att nya, specifika utvecklingssteg hos människobarnet utvecklas __naturligt__ i takt med barnets mognad och att dessa förmågor INTE kan förklaras genom att tidigare erfarenheter lagras hos barnet. Nya förmågor uppstår hos barnet som organiserade mönster av tankar och handlingar som barnet använder sig av för att förstå och respondera på de upplevelser de gör - så kallade scheman.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Piaget menade också att ett barn inte heller kan utveckla förmågor om det inte har åldern/mognaden inne __och__ har uppnått och klarat av tidigare utvecklingssteg. Kritiken mot dessa teorier handlar främst om detta och man menar nuförtiden att barn __visst__ kan uppnå utvecklingssteg före den ålder Piaget tänkte sig - om de bara får vägledning och stöd av omgivningen. Å andra sidan kan också barn falla tillbaka i ett tidigare stadie. Utvecklingen går med andra ord inte spikrakt i en given tidsrymd utan kan gå fram och tillbaka.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Intressant om utvecklingspsykologi - se särskilt delen om Piaget

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Känslor
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Under 1900-talet tänkte man sig att intelligens enbart var ärftligt, men i vår moderna tid har man insett att det finns inslag av såväl arv som miljö - och att det går att utveckla det vi kallar intelligens medvetet. I bakvattnet efter Gardners teori om de multipla intelligenserna följde Daniel Goleman, en amerikansk psykolog och vetenskapsjournalist, som släppte en bok och en teori om att det förutom iq även finns något kallat eq - emotionell intelligens. Den emotionella intelligensen, menar Goleman, kan man ha en medfödd fallenhet för - precis som man kan med alla andra begåvningar, MEN precis som med alla andra begåvningar så kan man också träna upp sin emotionella intelligens. Det finns fem områden som man bör behärska för att sägas vara emotionellt intelligent:

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">1. Man ska ha kontakt med sina känslor- känna vad man känner och ta kloka beslut utifrån det. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">2. Man ska kunna hantera sina känslor - lugna ner oss när det behövs och uttrycka vad vi känner när det behövs. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">3. Man ska kunna motivera sig själv - tygla sina impulser och ha en viss självkontroll. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">4. Man ska uppfatta känslor hos andra - det som också kallas empati. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">5. Man ska kunna skapa och bevara relationer - det som man kallar knyta an när det gäller barn, och det vi kallar socialisera när det gäller vuxna.